Kartais pabundam apimti nerimo.
Su nervinga energija.
"Kas šiandien nutiks?"
"Kas manęs laukia?"
Labai daug klausimų.
Mes norim sprendimo.
Tvirtos žemės po kojomis.
Todėl gyvenimą imam į savo rankas.
Imamės veiksmų. Taip?
Mūsų sprendimai yra laikini.
Jie skuboti.
Jie sukelia daugiau nerimo.
Daugiau kančių.
Atsakymų į gyvenimo klausimus nėra.
Lengviau būti kantriems,
kai galų gale priimam...
jog sprendimų nėra.
Jis negyvas! Nori dar vieno dūrio? Negyvas! Dūris į krūtinę!
- Frenkai. - Esi girdėjęs apie "juodąją mambą"?
- Frenkai. - Ar esi girdėjęs?.. Labas.
Ką tu darai?
Rodau, kokius judesius moku.
O tu ką darai?
Man reikia važiuoti.
Dar neįšokom į ledą.
Man reikia į lėktuvą.
Luktelėk. Palauk.
Palauk.
Nagi.
Neversk manęs tavęs vaikytis.
Taip.
Palauk. Paklausyk. O taip.
- Kas dedasi? - Žinai, kas dedasi. Man reikia važiuot.
- Man reikia važiuoti. - Ei!
Sakiau, kad turiu važiuot.
- Tu turi važiuot? - Taip.
Kambary yra moterų. Kas ne taip?
Lik. Gerai? Man reikia, kad tu...
- Aš tau nebepatinku? - Tiesiog man reikia važiuot.
- Tu mano draugas. Ir tu tai pradėjai. - Klausyk...
- Tu tai užbaigsi. - Be tavęs negalėsiu užbaigt.
Mes taip nesitarėm. Štai ir jos.
Tu tik pažiūrėk. Damos. Jis sako "ne". Rikai!
- Rikai! - Rikai!
Gerai, važiuok.
Mes grįžtam į kambarį. Eime.
O taip!
Labas, Muk.
Ar vakar tau buvo smagu?
Visai nieko pirmas pasimatymas.
Mes jo tikrai nepamiršim.
Kai šiandien atvažiuos Pi Lekas...
aš jam papasakosiu apie apiplėšimą.
Apie ką?
- Žinau, kas jį įvykdė. - Tikrai žinai?
Jei rasi tuos vagis, tu padarysi įspūdį.
Labai įdomu. Papasakok man, kai tai įvyks.
- Būtinai papasakosiu. - Iki pasimatymo.
Labas.
Labas rytas.
Kaip miegojai?
Normaliai.
Ar matei Lorę?
Dar ne.
Gal jos paklaust, ar ji nori papusryčiaut?
- Taip. Nueisiu jos paklaust. - Ne.
Aš nueisiu.
Mudvi su Keite eisim pusryčiauti.
Tu nori eiti kartu?
Jei tu nieko prieš, aš dar pamiegosiu.
Klausyk. Atleisk dėl Valentino.
Jei atvirai, nemaniau, kad tau tai apskritai rūpės.
Džeke, nereikia. Aš...
Noriu būti tavo draugė.
Galėsim tai aptarti vėliau, kai nemiegosi.
- Gal nori, kad tau ko nors parneštume? - Ne, ačiū.
Gerai.
Bus geriau, jei mamai papasakosiu, kai grįšim namo.
Geriau palaukti, kol ji vėl vartos vaistus.
Ką jai papasakosi?
Kad važiuosiu su tavim.
Kas?
Lochlanai, nenoriu atsakyti už tavo gyvenimo sugadinimą.
Leisk man susigadinti gyvenimą. Gerai?
Jie grįžo!
Labas. Sveikučiai.
Kaip viskas buvo?
Kaip praėjo?
Buvo...
Gal galim apie tai pakalbėti vėliau?
- Noriu nusiprausti po dušu ir... - Pakalbėsim apie tai per pusryčius.
Gerai.
Lochlanai.
Ko?
Pasakok.
Aš nieko nežinau, po galais. Aišku?
- Belinda. - Labas.
Tai mano sūnus Zajonas.
Laba diena, Zajonai.
Taip. Mudu jau pažįstami, mama.
- Ak, taip. Gerai. - Taip.
- Gal nori prie mūsų atsisėsti? - Ne dabar.
Tiesiog tave pamačiau ir norėjau pasilabinti.
Labas.
Sveika.
- Viso. - Iki.
- Nė žodžio. - Oho. Jis tau patinka.
Nežinau.
Tu patinki jam.
Jis nori kartu imtis verslo.
Tikrai? Spa, apie kurį nuolat kalbėjai?
Nė nežinočiau, kur pradėti šį verslą.
Kur panorėsi.
Havajuose. Čia.
Tam nei jis, nei aš neturim pinigų.
Nė nežinau, iš kur jų gaučiau. Tokių investuotojų nepažįstu.
Alio. Man tikrai reikės tai pasakyti?
- Zi. - Kas?
Jau sakiau. Tų kruvinų pinigų neimsiu.
- Mama. - Paklausyk.
Šimto tūkstančių dolerių vis vien neužteks.
Mums reikėtų daugiau pinigų. Tad pamiršk.
- O jei suma būtų 1 mln. dol.? - Bet ji tokia nėra.
Tu jam sakei, kad praneši savo sprendimą.
- Tiesiog išsiaiškink, kiek gausi. - Zi.
Tau nebūtina eit iki galo, tik išsiaiškint.
Išsiaiškink, kiek gautum.
Antraip spėliosi, kiek būtum gavusi.
Jei nueisiu pas jį ir susiderėsiu, bet pinigų nepaimsiu,
jis supyks ir mane nuskriaus.
- Ne, jis tau nieko nepadarys. - Jis taip jau yra padaręs.
Nes su tavim būsiu aš.
Tau reikės profesionalo pagalbos derėtis dėl šio sandorio...
Tau tas centras patinka?
Taip, jis labai šaunus.
Puiku.
Tai ne kultas.
Man atrodo, yra puiku, kad...
sau įrodei, jog gali gyventi tokį paprastą gyvenimą.
Mes visi normaliai gyventume ir turėdami gerokai mažiau. Juk taip?
Taip.
Kas?
Pvz., maistas.
Maistas buvo vegetariškas, bet...
Buvo aišku, kad jis ne ekologiškas.
Ir...
jis buvo beskonis ir...
Nežinau. Ar galėčiau taip maitintis ištisus metus?
O tada... Viešpatie.
Kai grįžau į savo kambarį, jis buvo
mažytė dėžė su dėmėtu čiužiniu,
be oro kondicionieriaus ir...
Žinau.
Žinau, kad neturėčiau prisirišt prie tokių dalykų,
ir nenoriu manyti, kad prisirišau, bet...
Nežinau. Man atrodo, kad prisirišau.
Žinau, kad prisirišau.
Pvz., mintis, kad aš...
Kad aš - princesė, kuriai reikia, jog viskas būtų taip, kaip jai norisi,
yra apgailėtina.
Tai nėra apgailėtina.
Ne, mama. Tai apgailėtina. Ir...
Nežinau. Matyt, esu išlepinta, nes...
nes šitaip gyventi negaliu.
Ak, dukrele.
Tu neturi nieko įrodinėti.
Pasaulyje labai daug kančios, o mūsų gyvenimas labai lengvas.
Kitiems gyventi labai sunku, ir man atrodo, kad tai labai nesąžininga.
Ir man dėl to labai nesmagu.
Mums pasisekė. Tai tiesa.
Niekas pasaulio istorijoj negyveno geriau už mus.
Net senieji karaliai ir karalienės.
Mažiausia, ką galim padaryti, tai mėgautis tokiu gyvenimu.
Jei nesimėgausim, tai bus įžeidimas.
Įžeisim visus tuos milijardus žmonių,
kurie gali tik pasvajoti, kad kada nors galės gyventi taip, kaip mes.
- Ak, dukrele. Eikš. - Atleiskit, kad jus čia atsitempiau.
Labai tave myliu.
Ir aš tave myliu.
- Labas. - Sveikas.
Jei suplaktum vieną kokteilį, aš jį išgerčiau.
Ne, jau suplakiau ir išgėriau.
Sudedamosios dalys ant bufeto. Jei nori, susiplak.
Niekas tavęs nepadarys vyru. Pats turi juo tapti.
Gerai. Pasimatysim vėliau.
Kur eini?
Į paplūdimį.
Gal nori, kad eičiau kartu?
Tiesiog paskaitysiu knygą.
Gerai. Iki.
Tu ant manęs pyksti?
Klausyk...
Lokai, aš nieko prieš, kad tu mane garbini, bet nereikia...
manęs "garbinti".
Supranti, apie ką aš?
Klausyk...
tau rūpi tik su kuo nors permiegoti ir...
Pamačiau tave gulintį ir man pasirodė, kad likai nuošaly.
Aš stengiuosi visiems įtikti.
Noriu visiems duoti tai, ko jie nori.
- Mano šeimos nariai - narcizai... - Biče.
Nebekalbėkim apie tai. Niekada. Būk geras.
Gerai?
SUSTOTI
Labas, Pi Lekai. Čia Gaitokas.
Žinau, kad tau šiandien laisvadienis...
Kai turėsi laiko, gal galėtum man paskambinti?
Turiu tau kai ką papasakoti.
Kaip laikaisi, mielas drauge?
Tau patiko dvikovos? Joms pasibaigus tavęs ieškojau.
Buvau pasimatyme.
O tu buvai su dviem vyrais.
Jie - tavo draugai?
Gal pažįstami iš sporto klubo?
Kuo jie vardu?
Kam tau jų vardai?
Man rodos, jau esu juos matęs.
Nežinau. Bet buvo gerų dvikovų.
Iki greito.
Sveikos.
Labas.
- Atnešei mano knygą. - Taip.
Perskaityk ją. Ji pakeis tavo gyvenimą.
Beveik perskaičiau.
Jau perskaitei visą knygą?
Mokiausi Diuko universitete.
Gerai, genijau. Ką apie ją manai?
Dalis apie seksą buvo gan įdomi.
Perskaityk ir kitas mano duotas knygas. Jų autorė nuostabi.
Jos ne apie seksą, o apie visatos dėsnius.
Kaip mes visi susiję.
Ji turi teoriją, kad yra skirtingos žmonių grupės,
ir mes esam tose grupėse su pažįstamais ir nepažįstamais žmonėmis.
O tos grupės veikia išvien įgyvendindamos dieviškąjį planą.
Kartais nė nežinai, kad vienoj grupėj esi su kokiu nors žmogumi.
Mudu galim būti toj pačioj grupėj ir to nė nežinoti.
- Labas! - Sveika.
Labutis.
Labas.
Kaip sekėsi?
Na, aš nieko nenužudžiau.
- Gerai. - Taip.
Taip. Aš jam pasakiau viską, ką turėjau pasakyti.
Man nukrito didelė našta.
- Aš tavęs pasiilgau. - Taip.
Taip.
Klausyk.
Atleisk, kad vakar tau negalėjau padėti.
Nieko baisaus.
Rasiu kitą.
Sunku nebus.
Jei tau tai suteiks džiaugsmo, nusipirk juos.
Judviem dabar nereikia man ką nors pirkti.
Žinai, ką tau reikėtų pasidaryt? Pasišviesint plaukų sruogas.
Ties skruostais. Tu įdegusi.
- Labas, tėti. - Sveikas.
- Loki. - Ką?
Kaip manai, ar galėtum gyventi be pinigų?
Visai be pinigų.
Be namo. Be nieko.
Taip. Manau, kad galėčiau.
Manai, kad galėtum.
Klausyk, šiandien tau čia paskutinė diena.
Nesėdėk namely.
Eik ką nors nuveikti. Paplaukiok arba...
Eik.
Gerai.
- Iki, tėti. - Taip.
Aš žinau, kad tu žinai.
Prašau neprasitarti.
Jei prasitarsi, man galas.
Mane deportuos, grįšiu į savo tėvynę. Man bus galas.
Ir mano draugams bus galas.
Jie negali dirbti. Jie neturi kaip čia uždirbti pinigų.
Jei ką nors pasakysi, mane nužudysi. Nužudysi mane...
Valentinai.
Nesu tikras, ar jau girdėjai,
bet rytoj ryte grįžta Holindžeriai.
Jie tikisi pasilabint su panele Lemon
ir su ja nusifotografuot prieš jai išvažiuojant.
Aš joms pranešiu.
Gal galėtum sužinot, ar ji nieko prieš nusifotografuot?
Tą nuotrauką įkelsim į viešbučio svetainę.
Tai labai svarbu poniai Sritalai.
Šūdas.
- Labas rytas. - Sveiki.
Ruošiausi maišą padėti ant stalo.
- Jame jūsų mobilieji ir daiktai. - Ne, nereikia.
- Būkit gera. - Nereikia?
Mes jų nenorim.
- Mums jų nereikia. - Gerai.
Jums smagu būti be mobiliojo?
- Taip. - Žinot, ką galėčiau padaryti?
Galėčiau juos atiduot į viešbučio katerį, kuris jus rytoj plukdys į oro uostą.
Taip galėsit detoksikuotis iki paskutinės minutės.
- Taip. Žinoma. Taip ir padarykim. - Gerai.
Peme, kai čia atplaukėm, kažką sakėt apie šį vaisių.
- Priminkit, ką apie jį sakėt. - Taip. Jo sėklos yra nuodas.
- Aišku. - Taip.
Vietiniai šį medį vadina "savižudžių medžiu",
nes žmonės sumala sėklas ir jas suvalgo,
kai nori nusižudyti.
Tad nevalgykit jo.
Kažin ar norėsit jį valgyti. Jo skonis nemalonus.
Linkiu nuostabios paskutinės dienos.
Ačiū.
Jums atnešti ko nors išgerti?
- Ne, ačiū. - Dvi taures viskio. Su ledu.
- Žinoma, pone. - Ačiū.
Patikėk. Mums jo reikės.
Mama.
Juk pati sakai:
"Pasiruošus reikia būti visą laiką,
nes niekad nežinai, kada išpuls tavo akimirka."
Dabar ji gali išpulti, mama.
Nepraleisk savo akimirkos.
- Jis nužudė tą bobą. - Žinau.
Gal iš viso to išeis tik šis vienas geras dalykas.
Pagalvok apie tai.
Puikus namas. Prabangiai gyvenat.
Ačiū.
Juk tarėmės kalbėtis akis į akį.
Atleiskit. Aš Zajonas.
Taip.
Aš jos vienturtis sūnus. Mudu - komanda.
Taip buvo visą laiką. Bet nesigąsdinkit.
Aš niekam neprasitarsiu.
Studijavau verslą Hjustono universitete. Man vienodai, ką padarėt ar darysit.
Man rūpi tik verslas ir pelnas.
Aš - verslo administravimo magistras.
Mama man papasakojo apie jūsų pradinį pasiūlymą.
Deja, mes jo nepriimam.
Nejaugi?
Ją įtraukė šio reikalo moralinė pusė.
Ji tiesiog nemano, kad verta dėl jo jaustis kaltai ir emociškai sukrėstai.
Tad...
Ir ji nori susitelkti į savo verslo pradėjimą, nes tai - jos svajonė.
Dėl to ir pasiūliau pinigus.
Taip, bet tos sumos pradėti verslą neužteks.
Kad šitaip rizikuotų su jumis,
jai turi atrodyti, kad jos svajonė pilnai išsipildys.
Jūsų svajonė išsipildė čia.
Jos svajonė irgi turi išsipildyt.
Kas nutiks atidėtai svajonei?
Ji išdžius kaip vynuogė saulėj?
Jos svajonė atidėta jau ilgą laiką.
Ji gali sprogti.
Ką noriu pasakyti?
Ar čia užteks pinigų, kad visi pasiektų laimingą pabaigą?
Mano manymu, užteks.
Tai kiek pinigų jai reikėtų, kad ji pasiektų laimingą pabaigą?
Mes paskaičiavom, Gregai, ir jei kalbėsim realiai,
iš viso, nuo pradžios iki galo reikėtų...
penkių milijonų.
Tokios sumos nemokėsiu.
Žinau, kad daug prašom.
Bet aš truputį pasidomėjau ir, pasak interneto, jūsų žmona,
velionė žmona...
buvusi žmona,
tesiilsi ji ramybėj, buvo verta mažiausiai 500 milijonų dolerių.
- Netikėk viskuo, ką skaitai. - Žinau.
Radau labai viešų įrašų, kuriuose ta suma lygiai tokia pati.
Tad mes prašom vos 1 proc. jūsų viso laimikio.
Jei gausim šią sumą, būsim jums ištikimi iki mirties.
Mes - Gario komanda.
Dvasios ramybė verta 1 procento. Jūs taip nemanot?
Ir jums tos sumos nepritrūks.
Jūs ką, visus 500 mln. dolerių išleisit čia?
Baikit. Kiek metų jums liko?
Aš to nedarysiu.
Jis mums neduos nė cento. O mes čia tik gaištam laiką.
Dabar eime iš čia.
- Zajonai! - Mama, palik mus,
- verslininkus, pakalbėt akis į akį. - Ne.
Aš rimtai.
Ei.
Ką darai? Juk sakiau savo kalbą.
Grįžk pas jį ir pasakyk, kad tavo motina viską priima labai asmeniškai.
Ji juo nepasitiki. Gerai?
Jei nesusitarsim ir negausim pinigų, nežinia, ką jis padarys.
Tu veiki ryžtingai. Taip, mama!
Pasakyk jam, kad tavo motina - labai sąžininga. Gerai?
Bet geriau tegu sumoka.
Jis nori, kad išsigąstume mes, bet mes turim išgąsdinti jį. Gerai?
O dabar sudaryk sandorį.
Gerai.
Kaip reikalai?
Aš ką tik baigiau darbą.
Kas ne taip?
Man regis, turiu išeit iš šio darbo.
Sargybinio darbas ne man.
Kodėl taip kalbi?
Aš galvoju...
jeigu būčiau Buda...
ką daryčiau?
Aš nenoriu nieko skriausti.
Tu čia dirbi daug metų.
Tu negali imti ir
visko mesti bei įsidarbinti žemiausioj grandy kitur.
Būk praktiškas.
Baik viską komplikuoti.
Buda?
Susirasiu kitą darbą.
Aš darbštus.
Aš tave laikiau pasitikinčiu savimi
žmogumi, kurį lydės sėkmė.
Aš pasitikiu savimi,
kai gerai dėl savęs jaučiuosi.
Tai kur šįvakar nori pavakarieniauti?
Gal ne šį vakarą.
Mano mamai skauda nugarą. Jai reikia pagalbos namuose.
Aišku. Tada galbūt rytoj?
Aš pagalvosiu.
Man reikia eit. Iki pasimatymo.
Berniukai!
Laikas eiti vakarieniauti! Eime!
Panele. Atleiskit.
Šiandien mūsų paskutinis vakaras. Pagalvojau,
kad mums būtų smagu vėliau savo kambary paruošti kokteilių.
Pinakoladų.
Gal galėtumėt į mūsų namelį atnešti romo ir plakiklių?
- Maišytuvą turim. - Gerai. Pasakysiu, kad atneštų.
Puiku.
Pinakoladų?
Taip.
Mūsų paskutinis vakaras.
Pinakolados nesu gėręs. Jos skanios?
Šįvakar jos irgi negersi. Tau dar nėra 21 metų.
Šūdas.
Labas.
- Sveikos. - Tu vis dėlto atėjai.
- Taip. - Atrodai labai gražiai.
Maniau, kad praleisi mūsų paskutinę vakarienę.
Tiesiog vakar ilgai vakarojau.
Kaip viskas praėjo? Ar buvo smagu? Ką veikei?
Buvau pasižiūrėti dvikovų, bet tai nesvarbu.
Paskui su Aleksejum nuvažiavau į jo butą.
Aišku. Aleksejus.
Damos.
Kokia buvo jūsų paskutinė diena?
- Ji buvo maloni. - Taip.
- Raminanti. - Taip.
Noriu priminti, kad jums ryte masažas,
ir pasakyti, kad rytoj atvyksta savininkai
ponia Sritala su vyru.
Jie tikisi su tavim nusifotografuoti.
- Tu nieko prieš? - Žinoma, nieko.
Taip. Damos, skaniai pavakarieniaukit.
Gerai.
Iš jaudulio negaliu valgyti.
- Tu turėjai sudaryti sandorį. - Jis pasakė, kad pagalvos.
Bet aš jam užrašiau tavo sąskaitos numerį ir banko kodą...
Jis gali pinigus pervesti dar šįvakar.
Pozityvų ir kliedesinį mąstymą skiria riba.
Tu peržengi tą ribą, sūnau.
Žaidžiam stambiai arba keliaujam namo.
Sumautame kūnams skirtame maiše.
Gerai. Užteks.
Ką darai?
O tau kaip atrodo? Tikrinu savo sąskaitą.
- Puoselėju viltį. - Gerai.
Tu laisvas.
Šiandien nauja diena.
Juk sakiau, kad tau nėra dėl ko jaudintis.
Suprantama, kad jaudinausi. Aš tave myliu.
Bet jaudinausi ne per labiausiai.
Nes "amor fati".
Ar žinai, ką tai reiškia?
Nežinau.
Tai reiškia, kad tu turi priimti savo gerą ar blogą likimą. Bus taip, kaip bus.
Taip. Ir šiuo metu mudu susiję.
Tad jei kas nors bloga nutiks tau, tai nutiks ir man.
Man regis, mudu kartu būsim amžinai. Tu taip nemanai?
Toks planas.
Tikrai?
Taip.
Labai džiaugiuosi, kad čia atvažiavom.
Ir aš džiaugiuosi.
Džeke, ačiū, kad suorganizavai šią kelionę ir sumokėjai už namelį.
Tu tikra, kad negalim prisidėti?
Taip. Man buvo malonu sumokėti.
Mūsų pastorius bažnyčioj pasakoja, kaip...
gyvenime ateina laikas po to, kai daugelį metų
laistai, ravi ir puoselėji dirvą.
Vieną dieną apsidairai...
ir matai, kad tavo sodas žydi.
Kaip tik taip dabar ir jaučiuosi.
Viskas žydi.
Žydi visos mūsų gėlės.
Mano nuotaika visą savaitę buvo puiki. Tikrai.
Galiu užsiimti joga, medituoti...
bet niekas manęs neverčia jausti tokios vidinės pusiausvyros
kaip buvimas su draugėmis. Su tikromis draugėmis.
Pasaulis vienišas.
Jis gali toks būti.
Žmonės smerkia už paviršinius trūkumus.
O jūs mane smerkiat už giluminius trūkumus.
- Ne. - Tu žinai, apie ką aš.
- Taip. - Ir...
Aš visą savaitę buvau devintam danguj ir man to labai reikėjo. Tad ačiū.
Keistas dalykas, nes jei jau kalbėti atvirai, man visą savaitę buvo liūdna.
Ką?
Man atrodo, kad mano lūkesčiai buvo per dideli ar...
Toks jausmas, kad kai sensti, tu turi pateisinti savo gyvenimą.
Ir pasirinkimus. Ir...
Kai esu su jumis, darosi...
aišku, kokie buvo mano pasirinkimai. Ir mano klaidos.
Aš neturiu įsitikinimų sistemos... Tiksliau, daug jų turėjau, bet...
Darbas visą laiką buvo mano religija, bet aš aiškiai praradau tikėjimą juo.
O tada... išmėginau meilę.
Meilė buvo skaudi religija ir tik dar labiau viską pablogino.
O paskui, net man, buvimas motina
manęs irgi neišgelbėjo.
Bet šiandien mane aplankė nušvitimas.
Man nereikia religijos ar Dievo, kad mano gyvenimas įgautų prasmę.
Nes prasmę jam suteikia laikas.
Mes šį gyvenimą pradėjom kartu.
Tiksliau, gyvenimo keliu einam atskirai, bet vis vien esam kartu ir...
Žvelgiu į jus, ir tai atrodo prasminga.
Negaliu to paaiškint, bet net kai sėdim prie baseino
ir kalbam apie kvailus dalykus, tai vis vien atrodo labai gilu.
Džiaugiuosi, kad tavo gražus veidas.
Ir džiaugiuosi, kad tavo gražus gyvenimas.
O aš tiesiog džiaugiuosi, kas sėdžiu prie šio stalo.
Aš tave myliu.
Ir aš tave myliu.
Aš tave myliu.
Ir aš tave myliu.
Negaliu išgert nė vienos taurės?
Tau reikia atsinešti kokakolos.
Nesąmonė.
Gerai.
- Loki, ateik. - Ateinu.
Atsidaryk gi.
Negalėčiau prašyti tobulesnės šeimos.
Mūsų gyvenimas buvo puikus. Juk taip?
Jokio nepritekliaus, jokių kančių.
Jokių traumų.
Mano darbas yra jūsų neprileisti prie visų šių dalykų.
Jus apsaugoti nuo jų.
Aš jus myliu.
- Labai jus myliu. - Ir mes tave mylim.
- Myliu tave, tėti. - Tėti, aš tave myliu.
Norėčiau pakelti taurę už Tailandą.
Ir nekantrauju grįžti namo.
Bet, ačiū tau, Tailande.
Taip.
Gerai.
Čia pinakolada?
- Keistai kvepia. - Ne, nekeistai.
Kokteilis stiprus. Viskas gerai. Gerkit.
Ne!
- Tėti! - Biče!
- Ne... - Kas?
Kokosų pienas surūgęs.
- Timai, nusnausk. Atsipalaiduok. - Kokosų pienas surūgęs!
- Gerai, kokosų pienas surūgęs! - Ne. Negerkit kokteilio.
- Viskas gerai. - Duokit.
Gerai.
Pasimatysim ryte.
Ir viskas, Timai?
Ar esi girdėjęs apie vyną?
- Apie ką? - Spintelėj tau už nugaros
yra keli vyno buteliai.
Taip.
Lochlanai, atnešk kamščiatraukį ir taurių.
Atnešk rankšluosčių.
Keletą taurių vyno.
- Paiper, ar gali atnešti taurių? - Taip.
- Kas dedasi? - Grįžo Holindžeriai.
Žiūrėk, Supermenas.
Kaip tavo galva?
- Viskas gerai. - Tu kietas...
Tu šaunuolis.
Gavau tavo pranešimą.
Ką man norėjai papasakoti?
Ką nors apie apiplėšimą?
Man rodos,
aš galbūt netinku šiam darbui, Pi Lekai.
Aš tave apvyliau...
ir...
Tu - geras darbuotojas, Gaitokai.
Galvok apie tai, ką darai.
Pakalbėsim kitą kartą.
Pasimatysim po pietų.
SĄSKAITOJE 5 012 683,32 DOL.
Po perkūnais, mama.
- Skambinau į banką. Jie tikrai atėjo. - Juokauji?
- Paskui paskambino Gregas... - Pala. Ką jis pasakė?
Pasakė, kad tuos pinigus vienodai davė Taniai ir man...
Ji to būtų norėjusi.
Jis dar pasakė, kad nori būti tikras, jog aš tesėsiu savo žodį.
O ką atsakei tu?
- Atsakiau, kad jį tesėsiu. - Taip, mama! Taip!
- Taip! - Palauk. Aš jaudinuosi.
Turiu sutvarkyti kelis reikalus, o tada dingsim iš čia.
Iš kur dingsim?
Iš Tailando!
Nenoriu gyventi su juo toj pačioj gatvėj, kai jis persigalvos.
- Bet pinigai jau tavo sąskaitoj. - Vis vien!
Noriu, kad mane būtų sunku rasti. Supranti?
Gerai. Taip. O tavo vyras?
Judu ruošėtės kartu imtis verslo.
Tu nenori įsteigti savo spa?
Nejau negaliu bent 5 min. pabūti turtinga?
Taip. Gali.
- Galiu? - Taip, gali.
Taip, mes galim!
- Gerai. Klausyk. - O Dieve.
Tu ruoškis. Užsakiau tau procedūrą.
- Įtampos valdymo. Tau jos reikės. - Ką? Ne. Man jos nereikia, mama.
Mes pernelyg laimingi, kad jaustume įtampą.
Ją atšaukti per vėlu. Jei aš moku, tu jos nepraleisi.
- Gerai. - Pasiruošk.
Mama.
Ji Venera Vėžyje, todėl santykiai labai įtempti. O jis - Mėnulis Vandenyje.
- Mielasis, jiems nieko neišeis. - Taip.
Jis tau neduos, ko tau reikia...
Ei.
Gal galėtume pratęsti po kelių sekundžių? Aš dar labai alkanas.
- Ar galėtum man atnešti spurgą? - Gerai. Spurgą.
Žiūrėkit, kas čia.
Atėjai į mano namus, melavai mano žmonai...
Nešdinkis iš čia.
Išplauksim pirmu laivu.
Nenoriu su tavim turėti nieko bendro.
Aš pamenu tavo motiną.
Taip.
Žinojau, kad ji girtuoklė ir šliundra.
Bet nežinojau, kad ji ir melagė.
Ji norėjo, kad savo tėvą laikytum didžiu žmogum.
Ji tau pasekė pasaką, vaiki.
Tavo tėvas...
nebuvo šventasis.
Tu nedaug praradai.
Ir tai - sumauta tiesa.
Kas?
Tu dabar kėsinsiesi mane nužudyti?
Kažin.
- Kas nutiko? - Jis čia.
- Kas? - Jis įžeidė mano motiną.
Pamiršk jį.
Gerai?
Tu laisvas. Pameni? Tau jau geriau.
Kaip man gali būti geriau po visko, ką jis iš manęs atėmė?
Jis iš manęs atėmė visą gyvenimą.
Nustok jaudintis dėl meilės, kurios negavai.
Galvok apie meilę, kurią turi.
Aš tave myliu.
Aš čia.
Tas pamišėlis ten pusryčiauja.
Tu aklas ar ką?
Būk geras, neiškrėsk kvailystės.
Man viskas gerai. Turiu eiti.
- Tu mane labai gąsdini. - Einu pas savo ponią.
- Pas kokią ponią? - Pas indę.
Man viskas bus gerai.
Šūdas.
Labas.
Sveika.
Kokią knygą skaitai?
Kokią dar knygą?
Tą, kurią laikai rankoj.
- Nežinau. Štai... - Labas rytas.
- Tai tiesiog knyga. - Gerai.
Leisiu jūsų tėvui pamiegoti. Jam to reikia.
Gerai. Eime.
Lochlanai, sūneli, pusryčiai!
Loki, ateik!
Susitiksim prie pusryčių stalo.
Tavo procedūra kambary prie didelio Budos...
Viskas gerai, mama.
Kvėpuok.
- Gerai? Mums pavyko. - Taip.
- Mums pavyko. - Taip, mums pavyko.
Ir tu labai daug dirbai, mama.
- Geriems žmonėms nutinka geri dalykai. - Tu teisus.
Myliu tave.
Ir aš tave myliu.
O dabar eik ieškoti savo centro ar kažko ten.
Tu Zajonas?
Taip, ponia.
Šįryt su tavim būsiu aš.
Prašau eiti čia.
- Kaip laikotės? - Puikiai, ačiū. O tu kaip laikaisi?
Ei.
Laba diena.
- Tuoj grįšiu. - Gerai.
Man labai reikia su jumis pakalbėti.
Man dabar seansas.
Reikalas skubus. Prašau. Man reikia vos kelių minučių jūsų laiko.
Galėsiu su jumis susitikti vėliau.
- Ne. - Atsisėskit ant šio suoliuko.
- Liepsiu jums atnešti arbatos... - Turiu su jumis pakalbėt dabar.
- Prašau. - Klausykit...
Jums viskas bus gerai.
Aš jus susirasiu.
Duodu žodį.
Duokit man vieną valandą.
Vieną valandą. Atleisk. Aš jus susirasiu.
Loki.
Loki!
Sūnau!
Pabusk! Ei!
Pabusk!
Sūnau!
Nagi! Pabusk gi!
Padėkit!
Nagi, sūnau.
Padėkit! Kas nors padėkit!
- Ar patiko masažas? - Jis buvo nuostabus.
Prieš išvykdamos norėjom paskutinio masažo.
- Ačiū, kad sutikot nusifotografuoti. - Štai jos.
Ponia Sritala!
Leiskit jus supažindinti su savo vyru Džimu.
- Mums labai patinka jūsų serialas. - O mums - jūsų viešbutis.
- Tikimės, kad smagiai pasibuvot. - Vajetau. Nepaprastai smagiai.
Belinda.
Kaip šiandien laikaisi?
Gerai. Taip.
- O kaip tu? - Gerai. Kaip įprastai.
Pornčajau...
labai džiaugiuosi artimiau su tavim susipažinusi.
Bet...
mano padėtis šiek tiek pasikeitė ir...
rytoj išvykstu iš Tailando.
Išvyksti rytoj?
O kaip dėl...
bendro verslo?
- Tavo ir mano. - Galbūt.
Bet...
mano aplinkybės pasikeitė.
Ir dabar negaliu dėl nieko įsipareigoti.
Prašau man atleisti.
Jūs nieko prieš, jei kartu nusifotografuosim?
- Žinoma, mes nieko prieš. - Gerai.
- Džimas liks stovėt čia. Taip, ateikit. - Aš atsistosiu čia.
Gražu.
Kokios gražios moterys.
- Dar vieną nuotrauką. - Gerai.
- Ir dar vieną... su...
- Ak, taip, žinoma. - Gerai.
Gerai.
Gražu.
Pone Džimai, žiūrėkit į fotoaparatą. Taip, labai ačiū.
Taip. Gerai. Labai gerai, pone Džimai.
Rikai.
- Dink iš čia. - Kodėl? Ką darai?
Nešdinkis iš čia.
Dieve.
Viešpatie!
Eik velniop.
Džimai!
Už ką?
Jis nužudė mano tėvą.
Jis - tavo tėvas.
Jis ir yra tavo tėvas! Pats man pasakė! Jis - tavo tėvas!
Rikai! Kas per velnias?
Ne! Ne, ne, ne!
Ne.
Ei. Ne.
Tau viskas gerai.
Tau viskas bus gerai. Girdi? Ar girdi mane?
Tu negali mirti. Gerai?
Čelse.
Ne.
Ne!
Ei!
Prašau man padėti!
Atleisk. Prašau man atleisti.
Mudu amžinai būsim kartu. Gerai? Kaip tu ir sakei.
Kas atsitiko?
Ko ten stovi? Jis nubėgo į tą pusę!
Nušauk jį! Bėk!
Ei! Stok!
Nušauk jį!
Nušauk, nušauk jį!
Nušauk jį! Nušauk jį!
Gerai.
Man regis, regėjau Dievą.
Eikš.
Viešpatie.
Vaikai! Žiūrėkit, ką turiu.
Klausykit. Palaukit.
Viskas netrukus pasikeis.
Bet mes įveiksim sunkumus.
Kaip šeima.
Nes mes...
Mes - stipri šeima ir...
Nėra nieko svarbiau už šeimą. Juk taip?
Vertė: Rolandas Skarubskis